Neobyčajný a vzrušujúci príbeh o psíkovi Hačikovi bol zobrazený v dvoch filmoch: Verný pes Čiko a Hačikó – príbeh psa od Lasseho Hallstrema.
Šteniatko Akita inu, ktoré žilo od roku 1923 do roku 1934 je symbolom skutočnej oddanosti štvornohých priateľov, píše portál Fanpage.
Fascinujúci príbeh psa Hačika inšpiroval režiséra Seijiro Koyama k filmu Verný pes Čiko z roku 1987.
V roku 2009 film Lasseho Hallstroma Hačiko- príbeh psa s Richardom Gereom v hlavnej úlohe zanechal na divákov neskutočný dojem.
Aké bolo šteniatko, ktoré sa stalo slávnym po celom svete za svoju veľkú lásku k jeho pánovi?
Hačiko sa narodil 10. novembra 1923. Keď mal len dva mesiace, vzal si ho Hidesaburō Ueno, profesor agroinžinierstva na Tokijskej univerzite v Japonsku.
Bolo medzi nimi neskutočné puto od prvého momentu. Len tí, ktorí majú psa dokážu pochopiť, ako môžu štvornohí priatelia prejavovať svoju lásku a náklonnosť.
![Slováci, TESCO CHYSTÁ veľkú zmenu. Ste členom Clubcard? POTOM SI si pozrite mailovu schránku](https://mysmezeny.sk/wp-content/uploads/2022/05/lNrzzWya-300x169.jpeg)
Ueno cestoval denne do práce vlakom zo stanice Shibuya. Hačiko ho sprevádzal každý deň.
Šiel s ním nie len cestou na stanicu, ale aj v piatok popoludní, keď sa blížil čas jeho návratu, ho chodil čakať na stanicu, aby sa s ním stretol! Trvalo to približne dva roky.
21. mája 1925 bohužiaľ jeho majiteľ dostal srdcový infarkt. Hačiko sa v ten deň objavil na stanici, no svojho najlepšieho priateľa sa nedočkal.
Šteniatko však naďalej s neochvejnou vytrvalosťou chodilo na stanicu ďalšie dni, ďalej mesiace a roky. Ľudia si ho všimli a snažili sa mu uľahčiť večné sklamanie tým, že mu nosili nejaké jedlo a prihovárali sa mu.
Čoskoro sa jeho príbeh vďaka médiám rozšíril po celom svete. Preto na stanicu Shibuya zavítalo veľa Japoncov, aby sa s ním stretli.
Smrť Hačika a národný smútok v Japonsku.
Jeho príbeh natoľko zasiahol Japonsko, že na jeho počesť boli postavené dve bronzové sochy. Jedna sa nachádza na samotnej železničnej stanici a druhá je v meste Odate, kde sa narodil.
8. marca 1934, približne 9 rokov po smrti Uenoa Hačiko zomrel (mal 11 rokov). Pes strávil posledné chvíle a čakaním na svojho pána, ktorého mal veľmi rád.
Jeho telo sa našlo na stanici. Keď sa správa o smrti rozšírila, vyhlásil sa národný deň smútku a každý rok sa 8. marca milovníci psa zhromažďujú na počesť jeho pamiatky. Jeho telo leží v Národnom múzeu prírody a vedy mesta Šibuja.
Rozdiel medzi skutočným príbehom Hačika a filmom Lasseho Hallstroma
Režisér priam presne zobrazil príbeh Hačika. Niektoré detaily vo filme sa však líšia od reality.
Vo filme sa hlavná hrdina volá Parker Wilson a je učiteľom hudby, hoci v skutočnosti bol profesorom agroinžinierstva.
Páči sa vám tento film? Film si môžete dokonca pozrieť aj na Youtube so slovenským dabingom 🙂
zdroj:cinema.fanpage.it